ЗОВНІШНІ ПАРАМЕТРИ З’ЄДНАННЯ ПРЯМОКУТНОГО ХВИЛЕВОДА, ЧАСТКОВО ЗАПОВНЕНОГО ЛІНІЙНИМ ДІЕЛЕКТРИКОМ З ПРЯМОКУТНИМ ХВИЛЕВОДОМ, ЧАСТКОВО ЗАПОВНЕНИМ НЕЛІНІЙНИМ ДІЕЛЕКТРИКОМ - Почерняєв, В.М.; Сивкова, Н. М. (Вісник Університету «Україна» Серія Інформатика, обчислювальна техніка та кібернетика, 2021)
В роботі визначені зовнішні параметри з’єднання прямокутного хвилеводу частково заповненого лінійним діелектриком з прямокутним хвилеводом частково заповненим нелінійним діелектриком. Знання зовнішніх параметрів такого з’єднання забезпечує розрахунок пристроїв з відкритими нелінійними елементами. Перспективні СВЧ тракти радіотехнічних систем на частково заповнених діелектриком прямокутних хвилеводів (ЧЗДПВ) включають велику різноманітність активних і пасивних пристроїв НВЧ. Плоско-поперечний стик цих хвилеводів розглянуто при різних геометричних розмірах діелектричних брусків і їх відносних діелектричних проникностей. Такий стик характеризується реактивною провідністю, яка визначається через суму реактивних провідностей місцевих полів. Поперечне електричне поле на стику представляється через власну векторну функцію геометричної поверхні кордону, яка збігається з поперечним перерізом хвилеводів. Матриця розсіювання плоско-поперечного стику визначається через провідності відрізків двох хвилеводів і провідності даного плоско-поперечного стику. Залежності коефіцієнта бігучої хвилі і модуля коефіцієнта відбиття від геометричних розмірів діелектрика побудовані з врахуванням місцевих полів, що утворюються на плоско поперечному стику. На стику двох хвилеводів змінювалися не тільки геометричні розміри діелектричних брусків вздовж широкої і вузької стінок хвилеводу, а й їх відносна діелектрична проникність. В одному випадку враховувалося два вищих типи хвиль: квазі - Н30 і квазі - Н12, в іншому випадку - чотири вищих типи хвиль: квазі - Н30, квазі - Н12, квазі - E12, квазі – Н50. Розрахунки показують, що збільшення числа вищих типів хвиль практично не відображається на точності обчислень. Отримані результати свідчать про швидку внутрішню збіжність отриманих рішень і правильний вибір поперечної електричної власної векторної функції ЧЗДПВ як апроксимуючої поле на стику двох хвилеводів.